Remuksella ja minulla on töitä tehtävänä.
Anna yksikin syy.
- Pyydän sitä. - Severus, älä ole tyhmä.
- Hän ei voi sille mitään. Siitä on tullut tapa. - Sirius, ole hiljaa.
Pure vaikka itseäsi, Remus.
Siinä te tappelette, kuin vanha pariskunta.
Mikset menisi leikkimään kemisti-setilläsi?
Voisin tehdä sen.
Mutta miksi en antaisi ankeuttajien tehdä sitä, -
ne odottavat niin näkemistäsi.
Aistinko minä pelkoa?
Ankeuttajan suudelma, voin vain kuvitella millaista on kestää se, -
sen sanotaan olevan melkein sietämätön todistaa, -
mutta minä yritän parhaani.
Severus, ole kiltti.
Teidän jälkeenne.
Karkotaseet!
Harry, mitä sinä oikein teit?
- Hyökkäsit opettajan kimppuun! - Kerro minulle Peter Piskuilanista.
Hän kävi koulua kanssamme. Luulimme hänen olevan ystävämme.
Ei, Piskuilan on kuollut.
Sinä tapoit hänet.
Eikä tappanut, minäkin luulin niin, -
kunnes sanoit nähneesi Piskuilanin kartalla.
- Kartta valehteli. - Se kartta ei ikinä valehtele.
Piskuilan on elossa.
Ja hän on tuossa.
- Minäkö? Hän on hullu! - Et sinä, vaan rottasi!
- Kutka on ollut perheessäni... - 12 vuoden ajan.
Mielenkiintoisen pitkä elämä tavalliselle rotalle.
Häneltä puuttuu varvas, eikö vain?
Mitä sitten?
- Piskuilanista jäi jäljelle vain... - Sormi!
Hän katkaisi sen, että kaikki luulisivat hänen kuolleen.
Hän muuntautui rotaksi! Näytä minulle.
Anna se hänelle, Ron.
Mitä sinä teet sille?
Kutka! Jätä se rauhaan!
Irti siitä. Mitä sinä oikein teet?
Remus.
Sirius, vanhat ystäväni!
Harry, katsos sinua.
Näytät niin kovin isältäsi.
Olimme Jamesin kanssa parhaita kaveruksia...
Kuinka julkeat puhua Harrylle?
Kuinka julkeat puhua Jamesista hänen edessään?
Myit Jamesin ja Lilyn Voldemortille, etkö vain?
Ei ollut tarkoitus...
Pimeyden lordi, ette voi tietää minkälaisia keinoja hänellä on.
Entä sinä, Sirius. Mitä sinä olisit tehnyt?
Olisin kuollut!
Olisin kuollut mieluummin, kuin pettänyt ystäväni!
Harry, James ei olisi antanut tappaa minua.
Isäsi olisi... Isäsi olisi säästänyt minut.
Hän olisi antanut armoa!
Etkö ymmärtänyt, Peter, -
että jos Voldemort ei tappaisi sinua, niin me tekisimme sen.
- Yhdessä. - Ei!
- Harry, tämä mies... - Tiedän mikä hän on.
Viemme hänet linnaan.
- Siunattu sinä olet! - Irti minusta!
Sanoin, että viemme sinut linnaan.
Ankeuttajat ottavat sinut sitten huostaansa.
Olen pahoillani siitä puremasta.
Se taisi nipistää hiukan.
Vähän?
Revit melkein jalkani irti!
Yritin tarttua siihen rottaan.
Yleensä olen hyvin herttaisesti käyttäytyvä koira.
James ehdotti monesti, että muuntautuisin pysyvästi.
Hännän kanssa voisin elää.
Mutta ne kirput!
Sinun on parasta mennä.
Ei, ei se mitään. Minä jään.
Mene vaan, minä jään.
- Pärjäätkö? - Kyllä, mene vain.
Tuo näyttää todella kipeältä.
Niin kipeä.
Täytyykö se katkaista?
Matami Pomfrey kyllä hoitaa sen kuntoon.
On liian myöhäistä.
Se on mennyttä, se on pakko katkaista.
Eikö olekin kaunista?
En koskaan unohda ensimmäistä kertaa, jolloin kävelin noista ovista.
On hauskaa tehdä se uudestaan vapaana miehenä.
Teit jalon teon.
Hän ei ansaitse sitä.
En usko, että isäni olisi tahtonut -
kahdesta parhaasta ystävästään tulevan tappajia.
Sitä paitsi, kuolema veisi totuuden mennessään.
Kun hän on elossa, sinä olet vapaa.
Olen hyvä ystäväsi, hyvä lemmikki.
Ethän anna heidän viedä minua ankeuttajille?
Olin sinun rottasi.
Mennäänpäs nyt.
Mahdatko tietää, Harry, -
että synnyttyäsi, James ja Lily tekivät minusta kummisetäsi.
Tiedän kyllä.
Ymmärrän jos haluat jäädä tätisi ja setäsi luo.
Mutta jos koskaan tahdot toisenlaisen kodin.
Mitä? Tulisin asumaan kanssasi?
Se oli vain ajatus, ymmärrän jos et halua.
Harry!
Remus, ystäväni -
oletko ottanut taikajuomasi tänä iltana?
Sinä tiedät kuka sinä oikeasti olet, Remus.
Täällä sydämessä sinä oikeasti elät -
täällä sydämessä.
Tämä muu on vain lihaa.
Karkotaseet!
Harry.
Remus!
Juoskaa!
- Odota. - Hermione!
Professori?
Professori Lupin?
Lupaan opiskella.
Siinähän sinä olet, Potter.
Sirius.
Tule takaisin, Potter.
Sirius.
Ei.
Sirius!
Odotum suojelius!
Harry...
Näin isäni.
Mitä?
Hän lähetti ankeuttajat pois.
Näin hänet järven toisella puolella.
Kuuntele Harry, he ovat napanneet Siriuksen.
Hetkenä minä hyvänsä ankeuttajat suorittavat suutelun.
Tarkoitatko, että he tappavat hänet?
Ei, se on pahempaa.
Paljon pahempaa.
He imevät ulos hänen sielunsa.
Rehtori, teidän on pysäytettävä heidät.
Heillä on väärä mies.
Se on totta, Sirius on syytön.
Kutka teki sen.
Kutka?
Se on minun rottani, herra.
Ei se oikeasti ole rotta -
tai se oli rotta. Se oli veljeni Percyn rotta, -
mutta sitten hän antoi sen...
Rehtori, me tiedämme totuuden.
Ole kiltti ja usko meitä.
Uskon neiti Granger, -
mutta olen pahoillani sanoessani, ettei kolmen 13-vuotiaan sana voisi vakuuttaa vanhempia.
Lapsen ääni, -
oli se rehellinen ja tosi tai ei -
on merkityksetön niille, jotka eivät osaa kuunnella.
Aika on arvoituksellinen asia.
Voimakas -
ja samanaikaisesti vaarallinen.
Sirius Musta on tumman tornin ylimmässä tyrmässä.
Tiedät lait, neiti Granger, -
kukaan ei saa nähdä teitä.
Ja minusta tuntuu, että tekisit oikein jos palaisit aikaan ennen tätä hukattua aikaa.
Jos eivät seuraamukset -
ole niin vakavia puhuttavaksi.
Jos onnistut tänä iltana, -
enemmän kuin yksi viaton elämä pelastuu.
Kolme kierrosta pitäisi riittää.
Niin ja vielä...
Kun epäröin -
palaan takaisin kohtaan, josta on viisainta jatkaa.
Onnea matkaan.
Mitä hemmettiä tuo nyt oli?
Pahoittelen Ron, mutta juttu on niin ettet voi kävellä.
Mitä juuri tapahtui?
Missä Ron on?
7:30.
Missä me olimme 7:30?
En tiedä. Menossa tapaamaan Hagridia?
Tule, ja kukaan ei saa nähdä meitä.
Hermione, odota.
Hermione. Voisitko selittää mitä olemme tekemässä?
Siinä olemme me...
Tämä ei ole normaalia.
Tämä on ajankääntäjä, Harry.
McGarmiva antoi tämän minulle ensimmäisenä päivänä.
Tämän avulla minä olen ehtinyt tunneille koko vuoden ajan.
Tarkoitatko, että olet kulkenut ajassa taaksepäin?
Kyllä.
Dumbledore selvästikin halusi meidän palaavan tähän hetkeen.
Selvästikin jotain tapahtui, jonka hän haluaa meidän muuttavan.
Hyvä lyönti.
Kiitos.
Malfoy tulee!
- Juoskaa. - Odottakaa minua.
Se tuntui hyvältä.
Hyvältä? Se tuntui loistavalta.
Nyt Hagridin luokse.
Hiinokka on elossa!
Tietysti, etkö muista mitä Dumbledore sanoi?
Jos onnistumme, useampi viaton elämä pelastuu.
Mennään.
Nyt he saapuvat.
Pitää kiirehtiä.
Heidän täytyy nähdä Hiinokka ennen kuin viemme sen.
Muuten he luulevat Hagridin vapauttaneen sen.
Kutka! Sinä elät!
Se on Piskuilan.
Harry, et voi!
Tuo otus petti vanhempani!
- En voi vain istua tässä! - Juuri niin sinun täytyy tehdä.
Olet Hagridin talossa nyt.
Jos ryntäät sinne, luulet tulleesi hulluksi.
Ajalla leikkiminen aiheuttaa kamalia seurauksia.
Kukaan ei saa nähdä meitä.
Toffee tulee.
Emme ole poistumassa.
Miksemme ole jo ulkona?
Oletko seonnut?
Tuo sattui!
Anteeksi.
Mennään, olemme tulossa ulos.
Tuollaiseltako tukkani näyttää takaapäin?
Hiljaa!
Mitä?
Taisin nähdä... äh... antaa olla.
Mennään!
Nyt, mene!
Mene pois!
Ministeri, luulen että minunkin pitäisi allekirjoittaa.
Luonnollisesti.
Lienee parasta tehdä näin.
No niin, tule, äkkiä.
Jatka yrittämistä.
Äkkiä nyt.
Tähän teidän nimenne.
No niin, tule nyt.
Tule, Hiinokka.
Ota frettiä.
Tule, täältä saat. Tule, tule.
- Katsokaa tuota. - Mitä?
Tuolla alempana.
Entinen rehtorimme oli lahjakas tuollaisissa.
- Niin näkyy olevan! - Ja kaikki mansikatkin...
En näe mansikoita.
Tuolla, näettekö?
No niin...
Mutta missä se on?
Näin sen juuri.
- Hetki sitten! - Kuinka omituista.
Jonkun on täytynyt vapauttaa se.
Eihän ministeri vain yritä vihjata, että se olisi ollut Hagrid?
Kuinka hän olisi voinut, hän oli kanssamme koko ajan.
Meidän täytyy tutkia lähiympäristö.
Tutkikaa ennemminkin taivaat, jos täytyy.
Sillä aikaa tahtoisin kupillisen teetä tai ison tilkan konjakkia.
Teloittaja, palveluitanne ei siis tarvita.
Tähän suuntaan.
Tänne.
- Mitä nyt? - Pelastetaan Sirius.
- Miten? - Ei aavistustakaan.
Se on Lupin.
Kalkaros tulee.
Ja nytkö odotamme?
Ja nyt odotamme.
Edes jollakulla on hauskaa.
Niin.
- Hermione? - Niin?
Kun olin järvellä Siriuksen kanssa...
Näin jonkun.
Se joku hääsi ankeuttajat pois.
Suojeliuksella.
Kalkaroksen mukaan vain mahtava velho voi luoda sellaisen.
Se oli isäni.
Isäni loi suojeliuksen.
- Isäsi on... - Kuollut, tiedän sen.
Kerroin vain, mitä näin.
Nyt me tulemme.
Tuolla Sirius keskusteli kanssani.
- Hän pyysi minua luokseen asumaan. - Hienoa.
Kunhan vapautamme hänet, minun ei tarvitse koskaan palata Dursleyille.
Vain me kaksi.
Voisimme elää maalla.
Paikassa, josta näkee taivaan.
Hän varmasti pitäisi siitä Azkabanin vuosiensa jälkeen.
Harry!
Ron, Ron!
Mennään.
- Mitä oikein teet? - Pelastan henkesi.
Kiitos.
Hienoa, nyt se tulee tänne.
En ajatellut sitä. Juostaan!
Se oli tosi pelottavaa.
Lupinilla on todella rankka yö.
Sirius! Tule!
Hirveää.
Älä huoli, isäni saapuu kyllä.
Hän luo suojeliuksen.
Koska tahansa.
Juuri tuohon.
Ei kukaan ole tulossa.
Älä huoli, kyllä hän tulee. Hän tulee.
Teette kuolemaa.
Te molemmat.
Harry!
Odotum suojelius!
Olit oikeassa, ei se ollutkaan isäni.
Se olin minä!
Näin itseni luomassa suojeliusta.
Tiesin pystyväni siihen, koska olin jo tehnyt sen!
- Onko siinä järkeä? - Ei.
Mutta vihaan lentämistä.
Alohomora!
Olen tästä ikuisesti kiitollinen.
Teille molemmille.
- Tahdon tulla kanssasi. - Ehkä jonain päivänä.
Jonkin aikaa elämäni tulee olemaan liian arvaamatonta.
Ja sitä paitsi kuulut tänne.
Mutta sinähän olet syytön!
Ja sinä tiedät sen.
Tällä hetkellä se riittää.
Taidat kuulla tätä aika paljon. Näytät erittäin paljon isältäsi.
- Paitsi silmäsi, olet perinyt... - Silmäni äidiltäni.
On väärin, että sain viettää niin paljon aikaa Jamesin ja Lilyn kanssa ja sinä niin vähän.
Mutta muista tämä:
Meille rakkaat eivät koskaan jätä meitä.
Ja heidät löytää aina -
täältä.
Olet todellakin ikäluokkasi terävin noita.
Meidän täytyy mennä.
- No? - Teimme sen.
Teitte minkä? Hyvää yötä.
Miten te sinne ilmestyitte? Hetki sitten olitte tuossa...
Ja nyt siinä.
- Mistä hän oikein puhuu? - En ymmärrä.
Kuinka joku voisi olla kahdessa paikassa yhtä aikaa?
Hei, Harry.
Näin sinun tulevan.
Olen näyttänyt pahemmaltakin, usko pois.
Sinut on erotettu!
Ei, erosin.
Erosit? Minkä takia?
Ilmeisesti joku kanteli tilastani.
Huomenna tähän aikaan pöllöt saapuvat, -
eivätkä vanhemmat halua kaltaistani opettamaan lapsiaan.
- Entä Dumbledore? - Hän on nähnyt jo tarpeeksi vaivaa.
Sitä paitsi, kaltaiseni ihmiset...
No, sanotaanko että olen tottunut siihen.
Miksi näytät noin surkealta?
Mikään ei muuttunut, Piskuilan karkasi.
Mikään ei muuttunut? Paljonkin muuttui.
Autoit paljastamaan totuuden.
Pelastit syyttömän miehen karmealta kohtalolta.
Suuria muutoksia.
Jos olen jostain ylpeä, -
niin sinun oppimisestasi kuluneen vuoden aikana.
Koska en ole enää opettajasi, en koe vääräksi, -
tämän palauttamista.
On aika sanoa hyvästit, toivottavasti tapaamme joskus.
Siihen asti...
Ilkityö onnistui.
Käskin pysymään kauempana!
Vie se yläkertaan.
Harry, mistä sait sen?
Saanko minä kokeilla? Sinun jälkeesi tietenkin.
- Mistä oikein puhutte? - Hiljaa!
Päästäkää hänet.
En aikonut avata sitä! Se oli huonosti pakattu!
- He käskivät. - Emmepä!
- Se on Tulisalama. - Maailman nopein luuta.
- Minulle? Kuka sen lähetti? - Ei tietoa.
Tämä tuli mukana.
Koetetaan sitä.
Äkkiä.
Tahdomme nähdä.
Valois. Vannon pyhästi, että minulla on vain pahat mielessäni.